I ett land av myter, och tider av magi,-
-vilar ödet för ett stort rike, på axlarna av en ung man.
Hans namn är... Merlin.
Kriget har börjat. Det är vid Camlann vi ska sätta upp vårt försvar.
Jag hade hoppats att aldrig höra det namnet igen.
Om Arthur går till Camlann, kommer profetian att besannas-
-och han kommer att dö.
Kriget kan vinnas.
Eira, har Sir Gwaine sagt något om Arthurs kommande planer?
Han hade inga hemligheter för mig.
Följ mig!
Du besitter en makt, du inte kan föreställa dig.
Ditt öde väntar.
Sista avsnittet av serien Merlin. Översättaren tackar för sig.
S05E013 *Diamond of The Day. Part Two*. Översättning: ammi.
Bandage. Jag behöver bandage.
Emrys!
Nun de ge dei s'eikein kai emois epe'essin hepesthai.
Waes!
För kärleken till Camelot!
- Vem är det? - Någon verkligen anmärkningsvärd.
Känner du honom?
Låt oss bara säga att han förtjänar vår tacksamhet.
Du gav mig inget val.
Milady. Striden är vunnen.
Saxarna gör reträtt. De springer mot kullarna.
Jag har sänt efter 200 män, för vårt återtåg hem.
Och Arthur?
- Vi ska fortsätta att leta. - Tack.
Åh, jag behöver rent vatten.
- Merlin. - Hur känner du dig?
Ligg ner. Ligg ner.
- Var har du varit? - Det spelar ingen roll nu.
Min sida ... Min sida.
Du blöder.
Det är okej. Jag trodde att jag skulle dö.
Jag är ledsen. Jag trodde jag kunde trotsa profetian.
- Jag trodde att jag skulle hinna i tid. - Vad snackar du om?
Jag besegrade saxarna.
Draken. Och ändå ...
Och ändå visste jag att det var Mordred, jag skulle ha stoppat.
Den personen som besegrade dem, var trollkarl.
Det var jag.
Var inte löjlig, Merlin.
Det är idiotiskt, varför säger du så?
Jag är trollkarl.
Jag har magiska krafter.
Jag använde det för dig, Arthur. Bara för dig.
Merlin, du är ingen trollkarl. Det skulle väl jag veta!
Upastige draca!
Lämna mig.
- Arthur! - Du hörde!
Ytterligare tre patruller har återvänt från White Mountains, milady.
Ingen har sett skymten av honom.
Han måste finnas någonstans!
Vi har talat med alla bybor, män, kvinnor, barn. Ingen har sett honom.
- Han är där ute. - Vi ska fortsätta söka.
Han är vid liv. Jag vet det, jag kan känna det.
Vem saknas mer?
- Gaius. - Har han inte setts till?
Inte sedan slaget.
- Någon förändring? - Nej.
Låt mig se.
- Är det allt du har? - Kullarna kryllar av saxare.
- Ingen rölleka, ingen daggkåpa. - Bara vallört.
Du skulle ha tagit med levermossa. Det måste finnas levermossa.
Merlin, varför vattnar du inte hästarna? Och se till att de har mat.
Vi kan inte gömma oss här så länge till.
Han är en trollkarl.
- Du visste. - Arthur, han är din vän.
- Jag vill ha bort honom. - Du behöver inte frukta honom.
Låt honom gå med bud till Camelot. Till Guinevere.
- Du kan inte skicka Merlin, jag går. - Jag behöver en läkare, ingen trollkarl.
Han kan göra så mycket mer än jag, långt mer än du någonsin tror.
Arthur, han har inte bara magiska krafter.
Det finns de som säger att han är den störste trollkarlen-
-som någonsin har vandrat på jorden.
Om du ska ha en chans att överleva, behöver du Merlins hjälp, inte min.
Gaius?
Han har ett svärdsfragment inbäddat i bröstet.
Då använder vi magi för att dra ut det.
Nej, bladet som träffade Arthur var inget vanligt blad.
Jag fruktar att det smiddes i en drakens andedräkt.
Dess dödliga makt kommer inte att låta sig förnekas så lätt.
Bladets spets, rör sig obevekligt mot hans hjärta.
Inte ens du, kan hindra sådan magi.
Det skulle behövas en kraft, som endast de gamla drakarna besitter.
Nej, det måste finnas något vi kan göra, Gaius.
Endast Sidhe, har sådana magi. I mitten av sjön Avalon, finns det en gammal ö.
Det är källan till deras makt. Du måste ta honom dit.
- Han kommer inte att tillåta det. - Det gör han. Jag talade med honom.
Striden är inte över, Mordred. Vi kommer att få vår hämnd.
Arthur?
Vi måste vidare i gryningen.
Det bestämmer jag.
Jag kan inte låta dig dö.
Det förändrar ingenting.
Låt honom sova. Det är sent.
Ni kan inte färdas ikväll.
Du gjorde rätt som berättade för honom.
Milady, vi har sökt i dalar och klyftor, och i raviner. Kungen finns ingenstans.
- Jag vill se honom död! - Vi har letat!
Hitta honom!
Gaius.
Ge den här till Guinevere.
- Det är det kungliga sigillet, sire. - Om jag ska dö,-
-kan jag inte tänka mig någon bättre efterträdare.
Du vet att jag blev förrådd. Flickan Eira, går inte att lita på.
Jag vet.
Hur långt har han kvar?
I bästa fall, två dagar.
Merlin.
Jag har din favoritmåltid klar när du återvänder. Gå nu!
Ta hand om honom. Gå!
- Milady. - Berätta!
Han är vid liv.
- Varför är han inte med dig? - Han är skadad.
Han ville att jag skulle ge er den här, milady.
- Var är han? - På en plats där han kan heelas.
- Merlin tar honom dit, just nu. - Då måste vi skicka riddare.
- Gör redo, så många män du kan ... - Nej, Milady! Merlin klarar det själv.
- Merlin? - Ni måste lita på honom.
Hur kan en man, vara lika stark som en armé!?
Morganas styrkor söker ännu. Två ensamna män, har större chans att undgå henne,-
-speciellt om hon inte har en aning om vart de är på väg.
Gwaine? Vad är det?
- Berätta. - Jag kan inte.
Varför inte? Är det kungen? Vad har hänt med honom?
Gwaine? Är han död? Hur vet du det? Var är han?
Gwaine?
- Litar du inte på mig? - Det gör jag.
Så berätta då.
Saxare.
Jag tar hand om dem. Håll ner huvudet. Säg inget.
Hjälp oss!
Snälla, ni måste hjälpa oss. Vi blev överfallna.
- Av vem? - Två män.
Hur såg de ut?
En var en ... riddare. De stormade vårt läger.
Och du är säker på att det var en Camelotriddare?
Du har ljugit för mig hela tiden.
Varför använder du inte magi?
Gammal vana, antar jag.
- Det känns konstigt. - Ja.
Jag trodde att jag kände dig.
Jag är fortfarande samma person.
Jag litade på dig.
Jag är ledsen.
Jag är också ledsen.
Vad gör du?
De behöver torkas.
Eira.
- Jag var bara ... - Skickar bud till Morgana?
Nej! Milady! Jag skulle inte göra så. Jag skulle inte förråda er, eller kungen.
Och det gör du inte. Du ska få möta din skapare, förvissad i den kunskapen.
Brevet leder din härskarinna mot Brineved, men kungen färdas åt motsatt håll. Vakter!
Gwaine! Gwaine! Gwaine, snälla!
Det här kommer att göra dig gott.
- Ät det. - Varför gör du det här?
Varför beter du dig fortfarande som en tjänare?
Det är mitt öde.
Som det har varit, sedan den dagen vi träffades.
Jag försökte slå av dig huvudet, med en klubba.
Och jag stoppade dig, genom att använda magi.
- Du fuskade! - Du skulle ha dödat mig!
- Jag borde ha gjort det. - Jag är glad att du inte gjorde det.
Jag gör det här, på grund av den du är.
Utan dig, är Camelot, ingenting.
Det fanns en tid då det var sant. Inte nu.
Det finns många, som kan besätta kronan.
Det kommer aldrig att finnas någon mer som du, Arthur.
Jag gör också det här ...
... för att du är min vän, och jag vill inte förlora dig.
Ni sökte mig, milady?
Jag vill tacka er, Gaius.
Varför?
Eiras avslöjande. Jag ska, för alltid, stå i skuld till dig, och Merlin.
- Var det han som hittade Arthur? - Han är en bra tjänare.
Han har alltid funnits där, vid Arthur sida.
Absolut.
Trollkarlen, i striden. Du visste vem han var.
- Ja. - Känner jag honom?
Snälla Gaius, svara ärligt ...
Ja.
Han kommer att ta väl hand om Arthur.
Ja, det är jag säker på. Då är jag nöjd.
Du sa att du visste vad du skulle göra, om du hittade Morgana?
Vi har god visdom om vart hon är på väg.
Arthur, du måste hålla ut. En dag till.
Varför sa du aldrig något?
Jag ville, men ...
Vad?
Du skulle ha huggit huvudet av mig.
Jag är inte säker på vad jag skulle ha gjort.
Och jag ville inte sätta dig i den situationen.
Är det vad som oroade dig?
Vissa män är födda till att plöja fält,-
-en del är födda, till att vara läkare, andra, för att vara stora kungar.
Jag, jag är född att tjäna dig, Arthur.
Och jag är stolt över det. Och jag skulle inte vilja ändra på något.
Ska vi?
Sprid ut er, inför kungens ankomst.
Trodde du verkligen att du kunde överlista mig?
Saxare?
De är långt borta.
- Hur vet du det? - Jag kan "se" framåt vägen.
Så du är ingen idiot. Det var en annan lögn.
Nej, det är bara en annan del av min charm.
- Berätta var kungen är. - Jag skulle hellre dö.
Din önskan blir uppfylld ... när du har berättat för mig.
Inte ens du, herr riddare, kan motstå charmen hos en Nathair.
In där...
Andslyht!
Den här vägen.
Du har gjort det här förut.
Under alla de här åren, Merlin ... har du aldrig sökt något erkännande.
Det är inte därför jag gör det.
Kom nu.
- Hon rider mot Avalon. - Gwaine ...
- Jag misslyckades. - Nej, det gjorde du inte.
Gwaine! Gwaine!
Arthur!
- Jag kan inte fortsätta. - Det är inte långt kvar.
- Vi måste nå sjön före gryningen. - Nej, Merlin...
Nej.
Okej. Vi vilar en timme.
Merlin ...
- Vad som än händer ... - Shh ... Prata inte.
Jag är kungen, Merlin. Du kan inte tala om för mig vad jag ska göra.
Det har jag alltid gjort. Jag tänker inte ändra på det nu.
Jag vill inte att du ska förändra dig.
Jag vill att du ... alltid ...
... är den du är.
Jag är ledsen för hur jag har behandlat dig.
Betyder det att du kommer att ge mig en ledig dag?
- Två. - Det var generöst.
Sov en stund.
Arthur. Vi måste iväg.
Arthur. Vi har slösat tillräckligt med tid.
Avalon. Det är dit vi ska.
Nej!
Hejsan, Emrys.
Det är glädjande att se dig, Arthur.
Titta på dig, inte så stor och mäktig längre.
Du kanske har vunnit slaget, men du har förlorat kriget.
Du kommer att dö av Mordreds attack.
Men oroa dig inte, min kära bror, Jag tänker inte låta dig dö ensam.
Jag stannar och vakar över dig-
-tills vargarna frossar på din benstomme, och badar i ditt blod.
Nej, tiden för all den här blodsutgjutelsen är över.
Jag klandrar mig själv för vad du har blivit ... men det här måste upphöra.
Jag är översteprästinna. Inget vanligt svärd, kan döda mig.
Det här är inget vanligt svärd.
Som ditt, det smiddes i en drakes andedräkt.
Adjö, Morgana.
- Du har skapat fred, till sist. - Arthur.
Trampa på ...
Vi måste komma till sjön.
- Merlin ... inte utan hästarna. - Vi kan inte, det är för sent.
Det är för sent.
All din magi, Merlin, och du kan inte rädda mitt liv.
- Jag kan. Jag tänker inte förlora dig. - Bara, bara håll mig. Snälla.
Det är något jag vill säga ...
Du tänker väl inte säga adjö.
Nej, Merlin...
Allt du har gjort.
Jag vet det nu.
För mig, för Camelot.
För riket, du hjälpte mig att bygga ...
Du skulle ha gjort det utan mig.
Kanske.
Jag vill säga ... Något jag aldrig har sagt till dig tidigare ...
Tack.
Arthur... Nej! Arthur!
Arthur!
O drakon! E male so ftengometta tesd' hup' anankes!
Kilgharra...
Jag skulle inte ha kallat på er, om det hade funnits något annat val.
Jag har en sista tjänst att be om.
Merlin... Det finns inget du kan göra.
Jag har misslyckats.
Nej, unge trollkarl, för allt som du har drömt om att bygga upp, räcker till.
Jag kan inte förlora honom! Han är min vän!
Ingen människa, oavsett hur stora, kan veta sitt öde.
Vissa liv är förutbestämda, Merlin...
Arthur är inte bara en kung, han är fordom och framtida kung.
Vet i ditt hjärta, för när Albions behov är som störst,-
-kommer Arthurs, uppståndelse.
Det har varit ett privilegium att få känna dig, unga trollkarl.
Berättelsen vi har varit en del av, lever länge i människornas medvetande.
In sibbe gerest.
Konungen är död.
Länge leve drottningen!
The End.